The Eastern Spirit Subbing Squad представя
Космическият Денди е денди от Космоса.
Той е галактически ловец на извънземни.
В търсене на плячка,
той пътешества из далечни и непознати планети.
Това са само част
от историите за него и неговите другари.
КОСМИЧЕСКИЯТ ДЕНДИ
Има дни, които не знам как съм ги започнал.
Не си спомням какви бяха ходовете на любовта,
защото отдавна не ги е имало.
За нас животът
е петминутна интроспекция.
Колкото и нахакан да си, отнемат ли съкровищата ти,
само тъгата докосва красотата ти.
Понякога изпращаме сълзите си в безкрайната пустота
и ни остава само да търсим с очи падащите звезди.
Ето това ни прави хора!
Да живеят сълзите, остави ги да текат и забрави!
Никога не би било напразно.
Не мога да спра да те обичам каквато си,
дори с тези сълзи, да, тези сълзи!
Още ли вярваш, че не можеш да ги споделиш с мен?
Когато паднеш, моля те - стани
и нека продължим заедно! Това би било страхотно!
О, сълзи, сълзи… сбогом!
Денди, пречиш ми. - Ходи чисти другаде. Тук ми е добре.
Не виждаш ли колко е мръсно?
Казах ти да си чистиш твоята стая.
Вече го направих 12 пъти от сутринта.
Ами стаята на Мяу?
Там дори не виждам пода, невъзможно е да се изчисти.
Няма смисъл…
Тези там също пречат.
Тези дори не ги използваме.
Не съм те виждал да ги ползваш. - Явно сърфистите не го приемат.
Значи ги е купил, защото така се смята за готин?
Глупаци!
Моето правило е никога да не яздя малки вълни.
Сърцето ми може да бъде спечелено
само от нещо грандиозно!
Макар че понякога и моето сърце
кърви за срядата…
Какво се е случило в сряда? - Болезнен спомен за бившата?
Нищо подобно.
Е ти току-що каза нещо за сърцето си… - Звучеше ми хубаво.
Само това? - Голям позьор си понякога.
Достигнахме целта си.
Планетата Едем.
Както и името й подсказва, това е един красив свят,
или поне беше допреди 10 хиляди години.
В настоящето всичко на нея е унищожено
и й е останала само луната.
Проверих няколко източника, в които се твърдеше,
че има нерегистрирани извънземни.
Да можехме да сме сигурни! - Това там какво е?
Какво става?! - Споменаваха се огромни гейзери.
Изригват без определени интервали… - По-рано ги казвай тия неща!
Приближава неидентифициран летящ обект!
Сега пък какво?!
Някакви видове били във война от 10 хиляди години насам
и в някои зони не се лети… - Как можеш да забравяш така?!
Кой може да живее на такова място?
Изпочупихме си кораба. Пак ще ни трябва време да го вдигнем.
Е, поне ще има някакви извънземни, щом се каца толкова трудно.
Напред!
Лов на извънземни! - Върни се рано!
И ти идваш, проклет идиот такъв!
Епизод 06: "Войната между бельото и горнището"
Сигурно си въобразявам…
На гости на мистериозна планета.
Няма покритие… естествено.
Къде ли се запиляха тези двамата…
Престани бе! Аз съм мъж! Остави си ми фешън дънките!
Престани да го правиш!
Помощ!
Няма да те убивам, щом носиш гащи.
Щом носиш бельо, мога да ти се доверя!
Че нали всички носят гащи? - Не е вярно!
Ония отсреща не носят гащи,
обличат си само от тъпите "потници" и "жилетки"!
Носят горнище, а нищо не покриват! Скандално!
Ти носиш жилетка, но не и гащи!
Значи мога да ти се доверя!
Жилетка? Е, може и да прилича…
Добре е, че не си от идиотите,
които се скриват отдолу и показват отгоре!
Как може да са толкова безсрамни!
Не разбирам, но се радвам, че не нося долнище.
Значи с онзи, дето носи жилетката, сте във война?
Огледай добре пода.
Водим тази война от цели 10 хиляди години.
Някога бяхме стотици, хиляди!
Но малко по малко започнахме да изчезваме във войната
и така остана само един.
И така останах сам-самичък.
Няма лошо, но имаш ли против
да те отведа до Центъра за регистрация?
Регистрации?
Да! Взимам те на малко пътешествие,
регистрирам те и те връщам! Става ли?
Сериозно! Регистрация се прави за едно мигване на окото!
Регистрация… - Страхувам се, че не става.
Ако напусна това място, ония копелета ще спечелят войната!
Ще стане за секунди!
Ако напусна това място, ония копелета ще спечелят войната!
Нали ще отнеме само миг! Нищо няма да загубиш!
Време е!
О, време е!
За какво? Почакай!
Страхливец! Довел си съюзници за свещената битка!
Не мога да повярвам докъде си паднал!
Я се погледни ти и виж какво стои зад теб!
Денди, защо се разхождаш само по шорти?
А ти защо си на страната на врага?
Днес ще разбия тоя откаченяк на парчета!
Ще ти се връща! Ще унищожа тия твои гащи!
Времето! - Времето свърши!
Значи следващия път! - Ще видиш следващия път!
Не е зле. - И теб си те бива.
Значи и двамата сте намерили
по едно нерегистрирано извънземно?
Страхотно! - Тук си рискувам живота, глупако!
Имах късмет, че излязох без долнище!
Нямам представа какво щеше да стане иначе!
Но най-важното е да ги заведем в Центъра.
Ами… Моят пич ми каза, че никога няма да напусне.
И този при мен отказа да тръгне, преди да е спечелил.
А ти няма ли да си обуеш гащи, а?
А ти защо нямаш горнище? Мразя панталоните!
Извинете…
Какво?! - К'во?
Има ли нужда да се карате?
Ако сдобрите тези две извънземни,
ще заведем и двамата в центъра, нали?
Да… - Значи ни казваш…
Да! Трябва им мир!
И ще спим тук заедно?
Разбира се. Всички правехме така.
Ясно. А защо изобщо започна битката?
Ами… - Причината беше…
Нещо се е случило? - Не точно…
Това се е случило 10 хиляди години, преди да се родим.
Не помниш?!
И за какво изобщо се биете? - Какво говориш?!
Като последен от моя вид,
аз трябва да защитавам идеалите на народа си!
Мечтата е и моя! - Абсурд!
Дори и да съм останал сам, не мога да оставя онези
да получат всичко! Никога няма да загубя, никога!
И това е?
За ракетата, която ще унищожи планетата.
Ако се случи да умра, и той ще умре!
С това съм непобедим!
Ако усетя, че смъртта е близо, ще унищожа всичко!
По-спокойно… - Няма да загубя!
Но няма и да спечелиш!
Ако войната свърши, ще правите какви ли не забавни неща!
Забавни неща? - О, да!
Можете да отидете до "Буубис" например,
има много красиви мадами там.
Глупак! Тези мечти вече са безсмислени!
Колкото и да полираш, мечтите си остават стари!
Трябва да ги замениш все някога!
Да, може и да е така…
Не знам много неща, понеже се бия от раждането си.
Много силно ти препоръчвам "Буубис"!
Не съм сигурен, но като че ли говориш добри неща.
Да! Може би не днес, но поне утре…
Можеш да започнеш да се опитваш.
Вече съм готов!
Сега останаха само преговорите за мир.
Така войната, водила се 10 хиляди години,
беше на път да приключи.
Преговорите, на които Денди и Мяу
бяха свидетели, вървяха плавно
и в историята на този свят се отваряше нова страница.
А сега церемонията по размяната.
Според Галактическия кодекс, точка 1469,
когато размените най-ценните си притежания,
вие подписвате мира.
Това е отвратително! - Какво направи?!
О, не! Преговорите се провалиха!
Жилетката стяга твърде много. - Гащите пък само те изпотяват!
Какво?! - Скъпата ми жилетка!
Безценните ми гащи!
Какво? Те не се удариха нито веднъж!
Денди, чакай! - Я да млъкваш!
Огледай се!
Аз няма да загубя…
Няма да губя…
И двамата умряха! - Но поне аз спечелих.
И какво от това? - Не забравяте ли нещо?
Забравям много неща. Какво да е било…
Ракетите!
"Алоха" излита по спешност!
Хей, това не е хубаво.
Няма да можем да ги регистрираме!
Имаме по-голям проблем! - Да се качим на по-високо!
КюТи! Идвай да ни спасяваш!
Твърде опасно е да се спускам надолу! - Моля?!
Няма да ви забравя. Ще се моля за душите ви.
Късмет, почивайте в мир.
Чу ли го това! - Механично копеле…
Не пак!
Ами да! Денди! - Какво искаш сега?!
Ето, хващай! - Дано да е нещо полезно!
Ние винаги преследваме
чудесата на деня.
Предизвикваме Вселената,
вървейки към мечтите си.
Тръгнали сме към бъдещето
в търсене на това, което ще бъдем,
с вярата, скрита в сърцата ни,
вечно биещи силно.
Аз излязох от тунела си
в дъжд от звезден прах
и видях как хиляди възможности
се отдалечават от мен.
Самотата се опита да ме зароби,
така че да не мога да продължа напред,
но знам, че в края на безкрайното ми пътешествие
настоящето и бъдещето ще се слеят в едно.
Превод: GFotaku Редакция: mrnkaloto
Хей, Еверет, какво съм аз в твоя свят?
Позволи ми да погледна.
Хей, Еверет, според теб има хиляди различни светове.
Не съм сигурна, че те разбирам.
Хей, ПиЕйчДи!
Твоите алтернативни светове никога не се покриват.
Това кара главата ми да се върти.
"Нещата се втвърдяват, когато са на студено".
"Нещата се топят, когато се загреят".
Този свят е пълен с правила,
които истински ме подлудяват.
Едноизмерност, двуизмерност, триизмерност…
Свръхнови избухват на изток и на запад.
Изглежда като лесна, твърде лесна игра.
Ще можем ли обаче да се върнем след това?
Ах, как мечтая само за сънища безкрайни,
за мъничка и сладка млечна целувка.
Ще може ли наистина светът ни
да се разширява завинаги?
Следва история за опасно космическо рали!
Опасно ли?
Някоя котка робот ще преследва мишка?
Не звучи опасно…
"Космическото рали е опасна работа".
Очаквайте ни!